совiсть на дрiбницi i бiльше
не скажу, що повернусь.
• Лише очi крiзь стiни
І память бумажна
Всi твоi вiршi – дикi релакси
Мiж словами та пiр'ям
Я твоя мрiя -
Поставша iз пороху й зiлля
Забута трагокомедiя
В пам'ятi вбита
Я клеймо на серцi,
Дикий спянiлий вiтер.
Спiвай моя мила
І лети вище хмар
Неможливо любити
Коли довiра розчиналась
В пустих очах.
Смiешся на слухи
Плачиш у нiч
І згортаеш свiй дитячий сюреалiзм
В кришталевi коробки
З пiд цукерок й снiжинок.
Заховай свою совiсть
Вiд злих ненависних комедiй
І згори теплом запiтнiлого сонця
Десь серед пустелi i диких баранiв я залишу тут спокiй. Іди.
• Хто я?
І чи все це даремно?
Запитання снують павутиння
В цих кiмнатах я спалена поглядом й дика
Ти серце свое на аукцiон поставив
А мое на розпродаж.
Я солона вода
Не пий! Несмачно i до нестями бридко
Хто я?
Нiмий чи слiпий, що половини Всесвiту не бачить i невiдчувае?
Хто я для тебе?
Прiрва розпечених зрад i ревнощiв,що видае тебе з середини.
Хто я?
І чи щось я в цьому життi значу?
Тобою розгублена
тобою надпита
тобою сценiчно покинута.
Цi титри не мають кiнця
Знай! Ми нiколи не розiйдемось iдучи по однiй i тiй самiй дорозi.
Так, хто я?
Цiлючий нектар чи отруйне яблуко?
дерево на якому шипи
З легенiв вириваються птицi
Але не знають куди летiти