Й не слiдувати за чужим життям.
Будь незалежним вiд надлишку людського егоiзму, вiд непристойностi твого, твого життя.
Хiба тобi дано для того тiло аби ти власноруч його вбивав?
Хiба ж ти вбивця?
Нi. У тебе в грудях досi б'еться щирiсть
Нехай i тихо але б'еться!
Живи до поки душа твоя жива!
А житиме вона – вiчнiсть.
Нам треба бути вiльними
Нам треба жити!
/Бо ми не ляльки в чужих руках !/
• Життя закрило своi очi.
Іди слiпий на вiдчуття
У пекло , рай – куди захочеш !
А в мене iстина одна:
Жива я. Й жити буду вiчно!
Коли вже вiдлiк часу мого стихне
З останнiм подихом взлетить моя душа
Туди де вiчнiсть буде грiти
А доки полум'я свободи, серце палить
І мрiя лагiдно шепоче :
" усе здiйснитися цiеi ночi " .
Я смiхом розiрву ланцюг печалi ,
Та йтиму вперто до своiх реалiй .
Нi. Не забракне в мене сили.
І я не зупинюсь напiв шляху .
Мене не вб'е титана сила .
Я не впаду. Я не слабка !
Хто вам сказав, що ви пiдвладнi долi?
Це доля кориться нашим думкам !
Без егоiзму, лицемiрства й кровi,
Наповнена любов'ю i свободою моя душа !
Цитую iстину я Украiнку :
"Бо я жива i жити буду вiчно!
У мене в грудях те, що не вмира!"
• Розкажи менi милий як ти тепер?
Я ж висiкла пам'ять i серце тендiтне.
Тепер небоюсь твоiх заточених слiв.
Розкажи менi друже
як свiтанки твоi проходять
i чи не випалюють душу?
Я ж стала ехидна i до тебе байдужа
ти вибач та бiльше боротись не в силi.
Розкажи менi як ти ?
І чи болить в тебе щось чи тривожить?
Ти ж знаеш
я обiцяла до останнього подиху бути з тобою.
Пиши менi друже
пиши коли серце затиснуте у лещатах
пиши коли радiсть виливаеться магмою